Madison, Delaware.
Eikö missään muualla ollut vararehtorin paikkaa?
Kuten missä?
-Guantanamossa? -Liian kuuma.
-Pohjois-Koreassa? -Eivät vastanneet.
Detroitissa?
MYYTY
Tämä se on.
Yritä vähän!
Piha. Tätä et saisi New Yorkissa.
Ei tarvitse myydä tätä minulle. Jään rakkaudesta.
Minäkin rakastan sinua.
Ja lain mukaan saan asua yksin vasta 18-vuotiaana.
Keittiö on vanhaa asuntoamme isompi.
Emme kokkaa.
Katso miten paljon pöytätilaa valmisruuille.
-Kuuletko tuon? -En kuule mitään.
Juuri niin.
Suoraan New Yorkista, siskoni Gale, -
erikoisvieraana siskonpoikani Zach!
-Tule halaamaan! -Hei!
Saturday Night Livestä, koska asuitte Nykissä.
Okei.
Voi sinua! Ei mitään värejä.
Tee muutos.
-Kiva nähdä. -Samoin.
Ja sitten Zach...
Hän komistuu joka kerralla.
-Komea. -Kiitos, Lorraine-täti.
Niin kaunis poika.
Ja niin ruma vauvana.
Siinä se tuli.
Nyt hän on komea.
Ei muutu rumasta komeaksi ja taas rumaksi.
Vaara ohi.
Ai niin, saat lahjan, koska olen kiva täti.
Uudesta miestenkokoelmastani.
Vilkaisepa.
Mahtava.
Rajoitettu painos. Et tule näkemään noita monella.
En usko näkeväni sitä kellään, on niin rajoitettu.
Kokeile sitä.
-Ai nytkö? -Ota tyypit.
-No niin... -Se on siinä.
Selvä.
Menen purkamaan laatikoita. Nähdään.
Kulta. Jätä lakki päähän, ettet pala.
-Näytät hyvältä siinä. -Siistiä.
Sulavaa.
Oletko uusi naapuri?
Joo. Kiva tavata.
Kauanko kesti New Yorkista?
Huomaan sen kauniista lakistasi.
Ei, tämä...
Tämä on lahja tädiltäni.
Se on lahja myös minulle ja muille sen näkeville.
-Olen muuten Zach. -Hannah.
Hannah!
Täytyy mennä.
Kiva juttuhetki.
Hei. Muutamme tänne.
Minä ja äiti.
-Lahjalakki. -Näetkö aidan?
Näetkö sinä tuon aidan?
-Näen. -Pysy omalla puolellasi.
Pysy kaukana tyttärestäni ja minusta, -
niin ei tule ongelmia.
Tapasin naapurimme. Iso nallekarhu.
Herra Shivers? Muutti tänne muutama vuosi sitten.
Hyvin salaperäinen. Hyvin seksikäs.
Tuoksuu ihanalta. Mintulta ja hieltä.
-Toimii. -Ei tyyppiäni.
Muistan sen päivän.
Kaikki hyvin?
On. Anteeksi.
Menen sisustamaan huonettani.
Pääsen siitäkin.
-Miten hän voi? -On ollut rankkaa.
Hän rakentaa muuria.
Toivottavasti maisemanmuutos auttaa.
Miten sinä voit?
Toivottavasti maisemanmuutos auttaa.
Näytä mitä osaat.
Yksi tarkoittaa nopeaa, kaksi kierrettä.
Anna merkki. Hyvä.
Hyvä.
Iskä ei ole täydellinen.
Saan pudottaa kerrran.
Valmiina...
Onko kaikki hyvin?
Joo. Löysin vanhoja vauvakuvia.
Näytin todella vauva-Klonkulta.
ISKÄN KAMAA
Jee, uusia kavereita!
Odota.
-Mitä teet? -Menen töihin.
Hoitelen koulutusta, hallintohommia.
Selvä. Olen uusi oppilas, ja siinä on hankaluutensa.
Ehken halua tulla varareksin kanssa.
Anna edes 60 sekunnin etumatka.
Sovittu. Lupaatko yrittää?
Tiedät etten voi luvata.
Minä lupaan.
Tämä ovenlukitusjuttu... Älä alennu sellaiseen.
60 sekuntia alkaa nyt. 60, 59, 58, 57, 56, 55...
Etsitäänpä sitten paikat.
Ripeästi.
Etsitään paikat.
SIISTI TYYPPI
Rauhoitutaanpa.
Anteeksi. Pääsenkö...
Hyvä homma.
Olet se uusi.
-Joo. -Hyvä.
-Hei, Taylor. -Hei, Chump.
-Sanoiko hän "Chumpiksi"? -Kyllä sanoi.
Olen oikeasti Champ.
Sanoi sentään jotain.
Kolme! Kaksi!
Yksi! Rauhoittukaa.
Huomenta.
Minulla on ilo esitellä uusi vararehtorimme neiti Cooper.
Osoitattehan samaa kunnioitusta kuin minulle.
Kuka se oli?
Kuka se oli?!
Neiti Cooper.
Hei kaikki.
Sanon opettajakunnan puolesta, -
että olemme innoissamme perjantain syystansseista.
Twerkkaamme siitä koko ajan.
Voi ei...
Hän on edellistä pahempi.
Hän on äitini.
Edellinen oli fantastinen.
Pelleilin. En edes tiedä mitä twerkkaus on.
-Vietkö jonkun tansseihin? -En.
Mäkin ajattelin mennä soolona.
-Hei, mennään yhdessä. -"Yhdessä"?
Ei sillä lailla yhdessä.
Ei tanssita yhdessä.
Se voisi kyllä toimia.
Saatais jengi innostumaan.
Jatkettais tyttöjen kanssa.
Muistutan vielä, olkaa varovaisia ja pitäkää hauskaa!
Tässä. Tekstaa tai twiittaa.
Jalkapallovarustemanageri
Kotiosoite ja lokeron numero, tiedät mistä löydät.
Kiitos.
Jokainen joka tanssii pylly partneria kohti -
lähetetään kotiin välittömästi.
Välittömästi.
Hei?
Onko siellä joku?
Pelästytinkö?
-Et. -Enkö?
Hyppäsit kolmen metrin korkeuteen.
Hypin paljon.
Siten pysyn kunnossa.
Hyvä.
-En nähnyt sinua koulussa. -Etsitkö minua?
En! En.
-Tarkkailin vain. -Opiskelen kotona.
Isäkö opettaa?
Hän vaikuttaa...
...kivalta.
-Ja kiihkeältä. Ja hiukan kireältä. -Älä loukkaannu.
-Hän ei pidä kenestäkään. -Joo.
Onko täällä muuta kivaa kuin naapurien pelottelu?
-On yksi juttu, jota tykkään tehdä. -Niinkö?
Tule mukaani.
-Minne mennään? -Ei huolta. Se on hauskaa.
-Tiedätkö minne menet? -Tiedän! Tule vaan.
Tänne.
Aiotko tappaa minut? Mietin vain.
Katsotaan sitten.
Hannah?
Hyvä, seuraa muukalaista metsään.
Tule, jänishousu. Kohta perillä.
Vielä vähän matkaa.
Ihan... Odota tässä.
Selvä...
Ja missähän sitä ollaan?
Katso tätä.
Mitä pidät?
En odottanut tätä.
Mikä tämä paikka on?
Rakennettiin vuosia sitten, mutta rahat loppuivat.
Nyt se vain on tässä.
Tule. Tämä on lempparini.
-Mitä nyt? -Mitä pelkäät? Teen tätä usein.
En minä pelkää.
Jäykkäkouristusrokotus ei vain ole voimassa.
Vihaan lähiöitä.
Tule.
-Pystyt siihen. Älä katso alas. -Tiedän.
-Et putoa. -En aikonutkaan.
No niin.
-Hei. -Hei.
Selvä. Olen siis korkealla maasta...
Siistiä, vai mitä?
Niin on. Täältä näkee kaiken.
Miksi muutitte Madisoniin?
Äitini sanoi minulle:
"Zach, jos voisit asua missä vain, missä asuisit?"
Vastasin: "Voitaisko muuttaa Delawaren Madisoniin?
-Se olisi unelmani." -Oletko aina noin ivallinen?
Se on liian vahva sana. En aina. Yleensä.
Anteeksi, mutta kun...
Jäimme äidin kanssa kahden isän kuoltua.
Otan osaa.
En enää juuri mieti sitä. Entä oma tarinasi?
En tuntenut äitiäni, -
ja muutamme koko ajan kaupungista toiseen.
-Se on syvältä. -Ihan ookoo.
Hei...
Saanko kysyä jotain tosi vakavaa?
Joo, mitä?
Miten päästään alas?
-Onko suunnitelmaa? -Ei.
-Miten yleensä pääsee? -Ei mitenkään.
En voi uskoa, että söit sen hattaran.
Pelottavaa on, että se maistui aika hyvältä.
Kiitos illasta. Se oli vähiten kauheinta tähän asti.
Zach, kauniisti sanottu.
Se... Ihan tosi.
Selvä.
Hei Hannah, olen...
Vien varmaan roskat tiistaisin ja torstaisin, -
joten jos tekee mieli pelästyttää, sopii minulle.
Pidän mielessä, jänishousu.
-Hannah! Mitä teet täällä? -Anteeksi.
Viimeinen varoitus.
Pysy kaukana meistä, tai jotain pahaa tapahtuu.
Uskon tuon.
Mikä on x?
-Pikkujuttu. -Yritä tajuta!
Ei tarvitse tajuta mitään.
-Miksi minulla ei voi olla ystäviä? -Tiedät miksi!
Epäreilua. Et voi lukita minua sisään.
Et tapaa sitä poikaa enää!
-Ikinä! -Isä, rauhoitu!
Hannah!
Mitä?
-Mitä? -Kuulin huutoa. Onko Hannah kunnossa?
-Et kuullut mitään. -Enkö muka?
Häivy, tai kuulet oman huutosi.
Odottakaa. Hei!
Äiti!
-Hei, äiti... -Hei, kulta.
Kävisikö kvinoa illalliseksi?
-Hannah on pulassa. -Kuka on Hannah?
Hätäkeskus.
Hei. Asun Monroe-kadulla. Hätätilanne, kai.
Mitä nyt?
Mahdollisesti kotiväkivaltaa, en tiedä.
-Olette pidätetty! -Ptruu!
Ihailtavaa innostusta, mutta ei vielä.
Päivää. Konstaapeli Stevens ja harjoittelija Brooks.
-Anteeksi se aiempi. -Ei syytä.
Teet hienoa työtä, ei syytä pahoitteluun.
Saimme puhelun mahdollisesta 10-16:sta.
Joka on..?
Älä sano.
-Kotiväkivalta. -Aivan oikein.
-Ihan tosi? -Kyllä.
Outoa. Olen ollut yksin koko illan kuulematta mitään.
Hän valehtelee.
Missä Hannah on? Hän kirkaisi.
Hannah on tyttäreni, joka asui hetken luonani -
äidin selvittäessä juttuja uuden miehensä kanssa.
Hän lensi eilisaamuna Lontooseen.
Se pitää paikkansa. Pahoittelut.
Kiitos ja anteeksi.
Surround-ääni.
En tiennyt, että audiofilia on rikos.
Mikä filia?
Se tarkoittaa, että hänellä on hifilaitteet.
Anteeksi, emme ole tavanneet.
Gale Cooper, uusi naapurinne. Kaunis koti teillä.
Ilo on minun. Kiitos kun pistäydyitte -
ja toitte kivan poikanne ja poliisin.
Anteeksi vielä.
Anteeksi tästä.
Ikävää tulla kunnon kansalaisen kotiin.
Anteeksi. Ette selvästikään tee mitään väärää.
Autamme, jos nostatte kanteen poikaa vastaan.
Hannah!
-Hannah! -Seis, köriläs.
-Yläkerrassa! -Tainnutanko?
-Älä. -Tainnutan.
Pidän tarmostasi, mutta ei.
Tajuatko mitä saa väärästä hälytyksestä?
-Kolme vuotta. -Lähes. Kirjallisen varoituksen.
Odottakaa. Äiti, ethän usko häntä?
-Surround-ääni? -Riittää!
Mene kotiin.
-Olen kovin pahoillani. -Eipä mitään.
Pitäisi suositella vieroitusta pojallenne.
-Poika on huumeissa. -Huumeissa.
Hyvää yötä.
Gale!
-Lorraine tässä. -Näen sinut.
Sisaresi.
Hei. Kiitos, että tulit.
Joudun valvomaan tansseja.
En halua jättää Zachia yksin.
Hän on teinipoika, jonka on vaikea sopeutua.
Hän tarvitsee illan tätinsä kanssa, käsitöitä tehden.
Kiitos. En kestä riitelyä.
Kyllä se siitä. Anna ajan kulua.
Setti tulossa.
Ei huolta, tänään on Zachin ilta.
Zach!
Menimme sushille keskiviikkona -
ja tilasimme molemmat kana-teriakia. Kohtalo.
Sittemmin en ole kuullut hänestä.
Harmi, pidin hänestä. Ei nauranut vitseilleni, -
mutta siinä oli jotain.
En tiedä. Vaikka ihan sama.
Pitäisi kuunnella meediotani.
Hän sanoo: "Älä deittaile luusereita äläkä lennä."
Tiesin sen.
Ai luuletko kursailevan?
Todennäköisempi tilanne:
Hän hukkasi puhelimensa. Palossa.
-Niin varmaan. -Luulen niin.
Unohdin yhden jutun.
Minulla on iso koe maanantaina.
Luen koko illan. Älä tule huoneeseeni.
Selvä.
-Joo, nähdään. -Öitä, kultsu.
Soitan hänelle. Pelkään hänen kuolleen.
Hei! Hei!
Täällä.
Miten tehdään? Kumpi on siipimies?
-Pukeudutko noin? -En. Kerron jotain. Mene alas.
En! Uusi puku, päästä irti. Missä tytöt?
Sain sinut tänne sillä. Tarvitsen apuasi.
Siis ei tyttöjä?
-On yksi tyttö. -Hyvä homma!
Mitä?
Hän on vankina talossa ja isä on psykopaatti.
Onko sillä kaveria?
Ei. Olen vakavissani.
Puhuit tytöistä, -
joita ei ole, vaan psykopaatti, -
ja olen puvussa.
Mistä tiedät tyypin häipyvän?
Soitin muka poliisina ja pyysin asemalle.
-Isoja ongelmia. -Vain kirjallinen varoitus.
Märkää maata! Housuni likaantuvat!
Hän on tuossa!
Mennään.
-Tule. -Selvä.
Hei...
-Pesulalaskusta tulee hirveä. -Tule.
-Opitko tuon New Yorkissa? -En, YouTubessa.
Jää vahtimaan ajotietä.
Yksinäni? Täällä pimeässä?
Niin, Champ. Olet vahti.
Jos Shivers palaa, anna merkki...
Teen selväksi, että jos aistin vaaran...
...juoksen toiseen suuntaan.
Missä olen?
Sinunhan piti vahtia!
Minähän vahdin, mutta täällä.
Ei, ei. Sinun pitää olla ulkona vahtimassa.
Selitän jotain, Zacharias.
Teinithän eivät pelkää kuolemaa?
Eivätkä loukkaantumista. Minä synnyin pelkurina.
Mietin 4-vuotiaana keinussa "Näin se päättyy."
Et kuole. Ainakaan tänään. Ei hätää.
Olet oikeassa. Olen naurettava.
Ai, karhunrautoja.
Kuka laittaa karhunrautoja kellariinsa? Ihan tosi.
Mennään.
Mitä? Mennään ulos, missä ei ole karhunrautoja.
Nielin hämähäkinseittiä.
Hemmo, tänne. Tule.
Tuonne ylös.
Se kuuluu tuosta huoneesta.
Hannah?
Outoa. Ihan kuin ääni tulisi kirjahyllystä.
Vanha talo.
Tsekkaas tätä.
"Keskiyön kulkijat."
"Kummitusnaapuri. Elävien nukkejen yö!"
Kaikki Goosebumpsin kässäreitä.
Miksi hänellä on lastenkirjoja?
Eivät ole lastenkirjoja!
Lastenkirjat nukuttavat, nämä valvottavat.
Selvä.
"R. L. Stine." Mitä sille tyypille tapahtui?
Se vain katosi. Onko väliä?
"Kammottava lumimies."
Lakkasin käymästä mummoni luona luettuani tämän.
Emme ole kirjakerhossa.
Miksi kirjat on lukittu? Kuka lukitsisi kirjan?
Ehkä jossain on avain näihin.
Jos se on niin tärkeää, niin katso.
Mysteeri ratkaistu. Jatketaan...
Varo!
Zach?
Hei, Hannah.
Mitä teette meillä?
-Luulin, että olet vankina. -Miksi ihmeessä?
Koska kuulin huutosi ja soitin poliisille.
-Teidän täytyy poistua. -Selvä.
Odota hetki.
Hei, olen Champ. Kiva tavata.
Me mennään myöhemmin tansseihin.
Tulisit myös.
Ota ystävä mukaan.
Ei väliä ulkonäöllä.
Avasitko kirjan?
Avasin, anteeksi. Se on täällä jossain.
Laitan sen takaisin ja häivymme.
-Tässä... -Älä avaa sitä!
Ei!
Kammottava lumimies
-Mitä tämä on? -Ihan hiljaa nyt.
Isäni murhaa minut.
Odota! Zach! Zach!
Elävien nukkejen yö
Odota! Hannah!
-Hannah! Odota! -Mene kotiin! Et selviä tästä.
-Kerro mikä on hullusti. -En voi. Täytyy mennä!
Zach! Odota!
-Pysähdy! -Hemmo.
-Mitä teet? -Lopeta!
Kuuntele tarkkaan.
Kammottava lumimies -nimeä ei saa vahingossa.
Ja se tuli juuri kirjasta. Sellaista ei vain tapahdu!
Menen Hannahin perään!
Luin mitä se teki Pasadenalle. Ei mikään vitsi!
-Hän meni tuonne. -Eikä vain hän.
Soitetaan kytät.
Oletko tavannut kaupungin kyttiä?
Selvä.
Näetkö naarmut seinässä?
Näen.
Varmistin vain.
Noinko kiljut?
Älä tuomitse!
Täällä. Tänne päin.
Lukeeko hän sille tarinan?
Hannah.
-Miten se tuli kirjasta? -Se on täällä.
Haetaan ase!
Tarvitsemme panssarivaunun.
Se on tehty lumesta!
-Liekinheitin. -Suolaa.
-Liekinheitin. -Hiljaa!
Sitä ei voi tappaa.
Karkki.
Varokaa!
Se ei huomaa.
-Hannah, tule! -Mitä te nyt? Lopettakaa!
Ette tajua. Se täytyy imeä takaisin kirjaan.
-Anna sen imeytyä! -Liian kaukana!
-Avaa se kirja! -Odota.
-Avaa kirja! -Ei vielä.
-Hannah! -Nyt!
Kirja!
-Hannah! Mitä teet? -Hannah!
-Ei! -Ei!
Älä anna sen ottaa kirjaa!
-Oletko kunnossa? -Joo.
Vauhtia!
Tänne!
Hyvä idea! Hanaa!
Huono idea! Hyppää pois!
Juokse!
Vauhtia! Tulkaa tänne!
Äkkiä nyt!
Jess!
Kaikki autoon, heti!
-Mitä aiotte? -Hiljaa.
-Eikö saa kysyä? -Turpa kiinni!
He yrittivät auttaa.
Käskin pysyä kaukana meistä.
Mutta eiväthän penskat kuuntele!
Pitikin valita Kammottava lumimies.
Eikä Pikku hamsterikauppaa.
Olette hän, eikö niin?
-Olette R. L. Stine. -R. L. kuka?
-En tunne. -Niinkö?
Sen kirjat on syvältä.
-Mitä teet? -En tiedä kumpaa vihaan enemmän:
Kalmanväreitä vai Syö matoja!
En tajua.
Lopun arvaa helposti. Sanoisin:
"Älä yritä olla Stephen King."
Sanonpa jotain Steve Kingistä.
Hän haluaisi kirjoittaa kuten minä!
Olen myynyt enemmän kirjoja, mutta siitä ei puhuta!
Paljon enemmän!
Isä. Naamasi punottaa taas.
Ei voi olla totta. Oletteko R. L. Stine?
Ihan tosi? Todellako?
-Saanko ottaa kuvan? -Et.
-Antakaa nyt. -Ei.
-Sanoin ei. -Vastaus on kyllä.
Sanoin... ei! Känny pois!
Anteeksi. Halusin vain kuvan Instagrammiini.
Siinäkö kaikki? Näytäpä.
-Tässä. -Kiitos.
Entä nyt?
Yöpuku päälle, riepu mukaan. Menet tutimaan.
Aamulla tämä tuntuu vain painajaiselta.
-Odota. -En ehdi. Ala pakata, muutamme taas.
Mitä haluat tehdä nyt?
Zach! Hemmo.
-En halua lähteä, viihdyn täällä. -Sinun täytyy ymmärtää.
Eikä täydy! Miksemme voi olla normaaleja?
Koska emme ole! Hae kamasi!
En jaksa tätä!
Teinit!
Olisin voinut tappaa teidät!
Surkea heitto.
-Mitä te täällä? Häipykää! -Ei!
Vasta kun selitätte mistä on kyse.
Ei, ei. En pysty.
Frosty-lumimies oli syödä meidät, -
-ja se on mahdotonta, joten yrittäkää! -Selvä!
Mistä alkaisin?
Lapsena kärsin allergioista, piti olla sisällä.
Lapset heittivät kiviä ikkunoihini ja haukkuivat.
Joten loin omat ystäväni.
Hirviöitä, demoneita, ghouleja -
pelottamaan naapureita ja pilkkaavia lapsia.
Olivat todellisia minulle.
Sitten eräänä päivänä niistä oikeasti...
...tuli...
...todellisia.
Hirviöni kirjaimellisesti hyppäsivät sivuilta.
Kirjojen ollessa kiinni olemme turvassa.
Mutta kun ne avautuvat...
No, näitte mitä tapahtuu.
Olen allerginen pölypunkeille.
Niin?
Minullakin on allergia, joten ymmärrän.
Miksi puhun sinulle? Hannah, mennään.
-Hannah! -Valitan.
Mennään.
Hoida A - M, minä M - Z.
Pidä ihmissyöjäkasvi erossa avaruusolioista.
Voi ei... Ei häntä!
Hei, isi.
Kauanko siitä on?
Tuntuu ikuisuudelta.
Keitä ovat uudet ystäväsi?
Ei olla ystäviä.
Slappy, kiva nähdä taas.
-Oliko ikävä? -Tietysti oli.
Millainen suunnitelma?
Otit minut kai ulos hauskanpitoon.
Pelotellaan paikallisia? Tuhotaan kaupunki?
Hullutellaan!
Arvasit oikein. Aion tuhota Madisonin, enkä...
...pysty siihen ilman sinua.
Voi juku. Tässähän menee...
Mikä se sana onkaan?
...kananlihalle?
Hän on karmiva!
Olet vitsailija.
Oikein fiksu puupää.
Ketä sanot puupääksi, puupää?
Yritätkö laittaa mut takas?
En toki!
Tiedän milloin valehtelet, isi!
Teit Slappysta onnettoman.
Hän ei palaa hyllyyn. Enää ikinä.
Slappy, odota!
On minun vuoroni vedellä naruista tässä suhteessa.
Tästä illasta tulee paras kirjoittamasi tarina.
Kaikki lapsesi tulevat leikkimään.
-Luojan kiitos hän lähti. -Voi luoja, hän lähti.
Ja vei kaikki kirjat.
Noiduttu auto
NOIDUTTU
Puutarhatonttujen kosto
Tuo innostaa lukemaan.
Onnittelut! Vapautit demonin.
Vatsastapuhujanuken, jolla on Napoleon-kompleksi.
Avasin yhden kirjan. Se oli virhe.
Lumimies kai aiheutti avautumisen.
Syytän yhä häntä. En pidä sinusta.
Lukittu ulkoa.
Ulos keittiön ovesta!
-Miksi tuo on täällä? -En tiedä.
Hei!
Ovat ehkä ystävällisiä.
Eivät ole. Ehdottomasti eivät.
Se juuttui naamaani!
Eivät ole ystävällisiä!
Isä!
Minä pelastan!
Anteeksi! Sattuiko?
Paikoillanne! Valmiina!
Nyt!
Kimppuun!
Anteeksi.
-Auttakaa! -Hiiop!
Apua!
Varokaa!
-Auta vähän! -Selvä!
Nopeasti!
Sulje se!
Saitteko kaikki?
-Irrottakaa! -Kuvittelin ihan muuta.
"Tule käymään, tyttöjä tulee."
Ei, ei, ei!
Täytyy päästä pois. Kellariin!
-Se on lukossa. -Tiirikoin sen.
Se oli murto!
Varokaa karhunrautoja!
-Miksi juuri karhunrautoja? -Äkkiä nyt!
Lukitse!
Miksette kirjoittanut sateenkaarista ja yksisarvisista?
Koska niillä ei myydä 400 miljoonaa kirjaa.
Kotimaassako?
Maailmanlaajuisesti. Vaikuttavaa silti. Ole hiljaa.
Mitä tuo on?
-Se polttaa kirjat. -Miksi?
Jotta hirviöitä ei voisi palauttaa.
Slappyn kosto.
Slappyn kosto. Hyvä nimi.
Sortsi, hidastaisin mutten ylety jarruun.
Tässä uusi bestsellerini!
Se valloittaa teidät!
Puhelukatkot ovat pian kaupungin pienimmät ongelmat.
Kaahaan itseni kahjoksi!
Kaupunki on vallattu, yhteydet poikki.
Täysi sekasorto, eikä kukaan voi lopettaa sitä.
-Mitä sanot? -En ole varma. En tiedä.
Valuva kuolema.
Se, jossa oli Steve McQueen.
Ihme, ettet tiedä leffaa.
Minulla on se laserlevyllä. Voidaan...
Sähkökatko taas.
Koko ilta tätä.
No, hätävalojen pitäisi syttyä pian.
Joku jätti puupäänukkensa.
Ketä sanot puupääksi?
Se puhuu! Mikä se on?
Tulen rauhassa. Aseettomana.
Haluan vain lukea iltasadun.
-Sulkekaa suunne. -Selvä, mutta se ei estä.
-Kädet näkyville. -Konstaapelit...
Vapautan teidät palvelusta.
Jäätykää.
Huhuu?
Hei, söpöläinen. Olet kai eksynyt.
Ei tunnuslevyä.
Annan vettä.
Etsitään omistajasi lähistöltä.
Onko hän komea? Onko sinkku?
Onko jättämässä vaimoaan ja kaipaa tönäisyä?
No niin... Yritän olla roiskimatta.
Älä ole kömpelö, Lorraine.
Olet varmaan janoinen.
Kaikki jäädytetty.
Voi taivas, isä! Mitä tapahtui...
Hetkinen...
Luojan kiitos.
Väärä hälytys. Ei ole isäni.
Mitä tehdään?
Ilman käsikirjoituksia en voi mitään.
Jos kirjoititte hirviöt ulos, -
voitte ehkä kirjoittaa ne takaisin kirjaan.
Jospa tekisitte niin?
Tajuatteko montako tarinaa pitäisi kirjoittaa joka hirviön nappaamiseksi?
Ranteet on jo romuna.
Isä, se on loistoidea.
Vain yksi. Tarina, jolla saa ne kaikki.
Yksi tarina, jossa on kaikki luomani hirviöt.
Nerokasta! Loistava idea!
Fiksu poika.
Onko parempaa ideaa?
Paljon parempi.
Ei juuri nyt.
Pitää siis hakea tietokone kirjoittamista varten.
Haetaan tuolta kaupasta.
Ei, ei! Tarvitsen kirjoituskoneeni.
-Mitä? -Kirjoitin tarinat Smith Coronalla.
En yksinäni. Se kirjoituskone on...
...erityinen.
Sillä on oma sielu.
Muulla kirjoittaminen ei toimi.
Missä se on?
Ei huolta.
Turvallisessa paikassa.
Toimi nyt.
Toimi, toimi, toimi.
Anna yksi palkki.
Tämä toimi aiemmin.
Aivot!
Anteeksi, en aikonut pelästyttää.
Siis aioin, mutta leikkisästi.
Onko kaikki ok?
Pitäisi saada yhteys poikaan, muttei ole kenttää.
Kellään ei ole. Outoa.
En tajua mikä kännyssä on.
Ei kenttää.
Slappy on tuhonnut tukiasemat. Niin minä tekisin.
Se eristää meidät.
Mitä se oli?
Näkymätön poika. Riiviö.
-Ikkuna ylös! -Se kiskoo solmiosta!
Varokaa!
Ei siistiä!
-Oletko kunnossa? -Joo.
Varokaa!
-Oletko kunnossa? -Joo.
Kaikki kunnossa?
Se yllätti.
En muista kirjoittaneeni jättirukoilijasirkasta!
Nyt muistan.
Liikkeelle!
-Mitä nyt? -Pitää nähdä!
Liikkeelle!
Hyvä Jumala!
Varokaa!
-Ei suoraan! -Se saavuttaa. Oikealle!
Haluaako joku muu ajaa? Se sopii!
Miksi piti keksiä noin kauhea?
Se on kai taitoni.
Voi ei, Wagoneerini!
Niin vähän ajettu.
-Onko koulu kaukana? -Ei.
-Oikaistaan hautuumaan läpi. -Hautuumaan?
Rauhoitu. Koulu on toisella puolella.
Mistä tiedät?
Tulen joskus mökkihöperöksi ja käyn ulkona.
-Milloin? -Mentyäsi nukkumaan.
-Kotiarestia. -Epäreilua!
-Reilua. -Hyviä pointteja, mutta liikutaan samalla.
Hiipii yöllä vieraiden poikien luo...
-Uskomatonta. -Hiljaa!
Hei, hei...
-Saisinko lainata dollarin? -Mitä? Et.
-Miksi? -Kuolen janoon.
-Ota yksi. Ymmärtävät varmaan. -Ihan tosi?
Sitruunaa, rypälettä vai mansikkaa?
Jessus! Tässä, appelsiinia.
Olin väärässä. Täällä tapahtuu Nykkiä enemmän.
-Mitä? -Olet saanut haavan.
-Onko paha? -Tosi paha.
-Onko naama pilalla? -Joo...
...tosi pahasti. Näytät ihan samalta.
Kuulitko tuon?
Mitä nyt?
Se on ihmissusi. Se haistaa hajuni.
Ei auta. Täytyy piiloutua.
Tule.
Ei, ei...
Tee jotain.
Tänne!
Vauhtia! Liikettä!
Se on perässä. Juoskaa.
Ihan takana!
Jäin jumiin. Auta pois.
-Mitä teet? -Ei ehdi!
-Käskin... -Pitää mennä! Ei ehdi!
Auta pois. Ei, juokse! Se on perässä.
En pääse lujempaa.
-Tulemme perässä! -Selvä.
Nyt on kiire!
-Tulkaa! -Vauhtia!
Äkkiä!
Sopii yrittää tuon läpi.
Juoskaa!
-Lukossa. -Tänne.
Olen kunnossa.
Olen yhä kunnossa.
-Kuka tuo on? -Lorraine-tätini.
Jestas, taisin tappaa sen karhun.
-Se oli ihmissusi. -Mitä?
Mitä sinä täällä?
Tämä on kauppani takapiha.
En saa kiinni äitiäsi, kyttiä tai ketään...
-Hei. -Hei vaan.
Hei.
Meitä ei kai ole esitelty.
Olen Lorraine.
Hei. R. L. Stine.
Olemme suurkiitoksen velkaa. Teidän...
...holtiton ajonne pelasti henkemme.
Ai se vanha juttu?
Lorraine-täti...
Lorraine. Nyt ei ehdi. Mene poliisiasemalle -
ja pyydä poliiseja koululle.
-Onnistuuko? -Juu.
-Vaihdetaanko numeroita? -Huono hetki, mutta juu!
Tämä on huono idea.
Mitä se oli?
-Oletko kunnossa? -Joo. Juuri vain.
Ei pelota yhtään.
Miten sait lempinimen "Champ"?
Ei se ole lempinimi.
Onko se oikea nimesi? Lyhenne jostain?
On, Championista.
Oikea nimesi on Champion.
Anteeksi.
-Isäni sai pronssia olympialaisissa -92. -Niinkö?
Äitini oli Amerikan paras sprintteri -
ja väittelyn kaksinkertainen maailmanmestari.
Joten sain nimeksi Champ.
Jos pelottaa, voin pitää kädestä.
Sanoi jänishousu.
Odota... Ei hätää.
Pelkkä patsas. Ei hätää.
Ei hätää.
Hetki vain.
Se tarttui huppariisi.
Sankarini.
Noin, olet vapaa.
Mitä nyt?
Ei mitään.
Oletko varma?
Olen. Minä...
Zach!
Paetkaa!
Ghouleja! Juoskaa!
Ne lähestyvät!
Vauhtia!
Äkkiä nyt!
Jäin jumiin. Menkää, pelastautukaa.
Selvä. Onnea!
En tarkoittanut sitä, Champion!
Millainen hirviö suostuisi tarjoukseeni?
Tapan hänet. Missä se imbesilli on?
Odota meitä, pelkuri!
Lorraine, pystyt tähän.
Pyydä kytät koululle. Kerro vaarasta.
Pystyt tähän.
Ei! Väärä ovi.
Huhuu?
Onko täällä ketään?
Kutsun kaikkia poliiseja.
Menkää koululle. Siskonpoikani on pulassa.
R. L. Stinen kanssa. He osaavat lopettaa tämän.
Huhuu? Kuuleeko kukaan?
Minä kuulen.
Ylikonstaapeli Slappy, valmiina palvelukseen.
Hyvä tavaton. Olet...
-Älä. -...puhuva...
-Älä sano sitä. -...pölkkypää.
Sanoit sen.
Sinulla on oikeus vaieta.
Missä koneeni on? Jossain täällä.
Ehkä muualla.
Ehkä pitäisi hajaantua.
Ei! Oletko lukenut kirjojasi? Ei hajaannuta.
Montako näyttelykaappia voi olla?
-Kosket minua. -Joo. Odota.
-Hannah ei tiedä. -Mitä?
Että hän ei ole todellinen.
Luulee olevansa ihminen.
Ei vain mielikuvituksesi tuote.
-Miten voit valehdella? -Yritin suojella!
Sehän onnistui hyvin.
Lahjani on kirous.
Et tajua miten yksinäistä oli ennen Hannahia.
Hän on erilainen.
Hän uskoo olevansa todellinen.
Minulle hän on todellinen.
En odota sinun ymmärtävän.
Oikeastaan ymmärrän.
Pelkään menettäväni hänet.
Totta puhuen pelkään olla yksin.
Katkaisin siteet ihmisiin sinun iässäsi.
Isäni kuoltua minäkin suljin kaikki ulos.
Ehkä voimme alkaa alusta.
Jos elämme huomenna.
Siinähän te olette.
Näytätte aivan aaveen nähneiltä.
Se kirjoituskone löytyi.
Kultaseni, olen kaivannut sinua niin.
-Ala kirjoittaa. -Mutta se tarina?
Hirviöt häviävät, hyvikset voittavat.
Se toimii vain oikeana Goosebumps-tarinana -
käänteineen ja kauhuineen.
-Puhumattakaan sankarin kasvusta. -Mitä?
Menkää voikkasaliin, käskekää linnoittaa koulu.
-Minne menet? -Etsin kirjoituspaikan.
Slappy etsii minua. Minulla on dedis. Kirjaimellisesti.
Menkää!
Uskomatonta.
Anteeksi. Anteeksi, päästäkää ohi.
Täytyy päästä lavalle.
-Tältä koulutanssit siis näyttävät. -Niin. Yleensä...
tanssi on parempaa, mutta suunnilleen.
Zach!
-Äiti! -Zach!
Olin huolissani. En tavoittanut sinua enkä Lorrainea.
Kaikki ovat vaarassa. Koulu pitää linnoittaa.
-Ei tätä taas. -Se on totta.
Hei, olen Hannah naapurista.
No niin, kaikki.
Kuunnelkaa!
-Teidän pitää kuunnella! -Champ!
-Minulla on asiaa. -Tule pois.
Kuunnelkaa parasta ystävääni Zachia.
-Kerro niille. -Kiitti, Champ.
Tämä kuulostaa järjettömältä, -
mutta hirviöt ovat vallanneet Madisonin.
Se on totuus!
Ei hän keksi tätä.
Tiet on suljettu, kännykkämastot tuhottu.
Meidät on eristetty muusta maailmasta.
Ne voivat hyökätä milloin vain. Meidän pitää...
Se on oikeassa! Mörkö vaanii!
Ja kaivaa nenäänsä.
En keksi...
Jättiötökkä syö kaikkien autot!
-Vanha vitsi. -Ei! Ihan tosi!
Ne ovat täällä.
Varsinaiset kotiinpaluujuhlat.
No niin, rauhoittukaa.
Tiedän mitä tehdä, mutten pysty siihen yksin.
Ota tämä.
Kutsu loput ystävistämme juhliin.
Ne oliot tuolla...
ovat R. L. Stinen hirviöitä. Hän voi auttaa, -
mutta hänen on saatava aikaa.
Hän on nopea kirjoittaja.
Yö oli kylmä.
Kylmä oli yö.
Tulkaa lähelle! Älkää ujostelko.
Tulkaa katsomaan esitystä.
Nämä ovat uloskäynnit. Salvatkaa ovet jollain, -
etteivät hirviöt pääse sisään.
Aika käy vähiin. Kasatkaa niitä.
Nopeasti! Hyvä!
Kaikki ystäväni yhdessä paikassa!
Onnellisin hetkeni.
En halua päivän päättyvän.
Eikä sen tarvitsekaan.
Kunhan pääsemme eroon Stinesta! Hyökätkää!
Menkää! Se ei pidä! Paetkaa!
Vauhtia!
Tulemme rauhassa.
-Meidän pitäisi autttaa. -Ei, vaan häipyä!
Mitä?
Minne menet? Meidän juttumme on ohi.
Ei, älä.
Miten teit tuon?
Hopeapaikat. Reikiä piisaa.
10-vuotiaana en pessyt hampaita vuoteen.
Ihmissuden karvoja.
Pelastit henkeni, Chump.
Oikeasti Champ.
Piti pyytää halaamaan...
...mutta tuokin toimii.
-Niitä on liikaa. -Etsitään Stine.
Mennään.
Hirviöt olivat kokoontuneet.
Häijyt vampyyrilepakot, -
rukoilijasirkat, noiduttu naamio...
-Unohditko jonkun? -Slappy.
Miten löysit minut?
Tunnen sinut, koska loin sinut.
Vai toisinpäin?
Unohdan aina. Olemme niin samanlaiset.
Slappy? Slappy?
Slappy!
-Slappy? -Moi.
"Kaikki koulussa yhdistivät voimansa -
lyödäkseen Slappyn hirviöineen."
Mutta Slappylla oli muita aatoksia.
Ei!
Isä!
-Oletko kunnossa? -Se melkein mursi sormeni.
Enää yksi tai kaksi sivua.
-Kirjoita vain: "Loppu." -Ei toimi niin.
Seuraa ilmoitus. Hirviöt ovat vallanneet koulun.
Vetäytykää järjestyksessä varastoon.
Toistan: vetäytykää järjestyksessä varastoon.
-Jatketaan myöhemmin. -Seuratkaa.
Vauhtia!
Hannah! Ei!
Sulje se!
-Oletko kunnossa? -Olen. Kiitos.
Tulkaa!
Hetkinen... Hän on...
Niin, enkä piittaa.
Vauhtia! Sulkekaa ovi!
Äiti...
-Oletko kunnossa? -Oletko sinä?
-Zach! Mitä aiot? -En tiedä.
Slappy haluaa minut. Hän jahtaa minua.
Kuunnelkaa! Jos houkuttelen ne bussiin -
-ne seuraavat minua, ja selviätte. -Tulen myös.
Ei, teen tämän yksin.
Olen karttanut ihmisiä aina.
Vihaisena maailmalle loin nämä hirveät hirviöt.
Pitäkää ovea!
Mutten ole enää vihainen.
Syy on minun. Ei kaupungin eikä sinun.
-On jokin toinen keino. -Hannah. Kultaseni.
Minun on aika kohdata demonini.
-Uskon sinuun. -Hiljaa! Anteeksi.
Tarkoitan... ole hiljaa.
VAARA, RÄJÄHTEITÄ
Keksin jotain.
Voi isi...
Et voi paeta meitä.
Tuokaa hänet minulle.
Onnistuiko?
Ei vielä.
Toimi nyt.
Pankaa vauhtia.
MADISONIN KOULUN KEMIANLABORATORIO
Yläfemma.
-Hitsi! Huono idis. -Anteeksi.
Se onnistui!
Varovasti, Zach.
-Selviämme tästä. -Huono hetki.
Selvä.
Puistossa oli enää yksi piilopaikka.
-Ei käy kävellessä. -Paina mieleen.
Yksi piilopaikka. Videopelihalli.
Ei sellaista ole.
Siis itse asiassa... hupitalo!
Odottakaa! Istutaan yhteen pöytään.
Tyypit!
HUPITALO
Seuraa hajua. Johda Stinen luo!
Stinen nerokas suunnitelma oli täydellinen.
Hupitalo oli pelottava. Stinelle muita vähemmän.
Mutta se tarjosi suojan ulkona väijyvältä kauhulta.
Sopii toivoa.
Se löysi meidät. Seuratkaa minua.
Isi! Sinä lähdit hyvästelemättä.
Yritätkö piiloutua minulta?
Kuin piiloutuisit itseltäsi!
Olin paras ystäväsi, ja käänsit minulle selkäsi, -
lukitsit minut, vangitsit kirjan sivuille.
Tungit minut hyllyyn useaksi vuodeksi!
Avain oli siinä.
Etkä käyttänyt sitä.
Et ole todellinen, Slappy. Minä loin sinut.
Voin kirjoittaa sinut pois.
Olen säästänyt tämän hirviön sinulle.
Moikkaa hyytelömäistä ystävääni!
Hyytelö, joka söi kaikki! Älkää antako koskea!
Pitää päästä korkeammalle.
Maailmanpyörään!
Zach, pidättelen sitä. Kirjoita loppuun.
Mitä kirjoitan? Millainen loppu?
Kirjoittamani tarina. Se, mitä tapahtuu nyt.
Pystyt siihen. Kirjoita se!
Isä!
Hän pärjää. Pitää viimeistellä kirja.
Hyvä on.
Ei kovinkaan hauskaa, vai kuinka?
Ja lähtee.
Mitäs tykkäät, isi?
Maailma on ulottuvillasi, muttet voi liikkua.
Olet ansassa.
Siltä tuntui vankina kirjoissasi.
Hetkinen, se kirja. Missä se on?
Hirviöiden lähestyessä...
...Zach sulki silmänsä, -
ja hirviöt nieltiin paperin ja musteen maailmaan.
-Kirjoittaisitko nopeammin? -Eka kerta!
Jatka vain.
Heureka! 2369!
-Ne tulevat! Mitä tehdään? -Päätä se.
Yksi kerrallaan hirviöt katosivat takaisin kirjaan.
Niitä ei nähty enää...
...koskaan.
Loppu.
-Mitä tapahtuu nyt? -Se selviää pian.
Me kuollaan kaikki!
Pitäkää kiinni!
Tiukasti!
Missä on turvavyö?
Mennään.
Ei sattunut.
Kaikki hirviöt ovat täällä pian.
Kaikki hirviöt...
Mitä odotat? Avaa kirja!
Hannah, sinun pitää kuulla jotain.
Avaa se kirja, Zach.
Et käsitä. Se tarkoittaisi...
Sitä, että joudun hyllylle ikuisiksi ajoiksi.
Tiesitkö?
Monestiko tyttö voi täyttää 16?
On aika siirtyä eteenpäin.
Avaa se kirja, jänishousu.
En.
-Sitten minä avaan. -Ei! Hannah!
Odota! Pidän kiinni!
Ehkä jos pidän tiukasti...
Sinun täytyy päästää irti.
Slappy ei ole iloinen!
Eikä Stine!
Typerä nukke!
Nähdään unissasi!
Pärjäät kyllä.
Pysyn aina mielikuvituksessasi.
Minne kuulunkin.
Surettaa vain, etten saanut tanssia.
Odota.
Mennäänpä sitten.
Tervetuloa takaisin kouluun. Tervetuloa!
Saat 60 sekunnin etumatkan.
Ei tarvitse.
Mennään yhdessä.
Onpa kypsää.
Tykkäät siitä.
Pärjäätkö? Se menee hienosti.
Näytät ja tuoksut upealta.
Mitä tuo on?
Hieron korianteria itseeni aamuisin.
Tietysti, seksikäs salsani.
-Älähän nyt. -Nyt töihin. Mitä pitikään antaa?
Siinä.
Meni ohi. Sain sen.
Päivää.
Olen R. L. Stine ja opetan englantia, -
koska herra Boyd toipuu yhä vammoista, -
jotka sai mutanttihyönteishyökkäyksessä.
Jokainen tarina voidaan jakaa kolmeen erilliseen osaan.
Alku...
...keskiosa...
...ja odottamaton käänne.
-Päivää, herra Stine. -Herra Black.
-Kuka tuo oli? -Uusi puhetaidon opettaja.
-Voinko kysyä jotain? -Tietysti.
-Ikävöitkö häntä? -Ajattelen häntä joka päivä.
Mutta hän on aina täällä...
...ja tuolla.
Ja täällä...
...ja täällä.
Ja myös tuolla.
Saatoin kirjoittaa yhden kirjan lisää.
Hannah!
Oletko todellinen?
-Palasitko? -Oli pakko. Jäit tanssin velkaa.
Mennään.
NÄKYMÄTTÖMÄN POJAN KOSTO
Unohdit minut.
Näkymättömän pojan kosto